I 1589 var Elizabeth I sit lands heltinde og frelser.
Sejren over spanierne havde reddet England og den protestantiske kirke.
Man talte ikke længere om, at hun skulle gifte sig og føde en arving.
Men hvem skulle efterfølge hende? Hvem ville tage magten?
Det behøver vi ikke.
Deres ansigt siger dronningen alt, hvad hun behøver at vide om sit.
Spejle er bandlyste i vores slot. Det der.
Og de der.
Og det der og det der.
Alle skal væk.
Det er 30 år siden, at De kom på tronen.
Deres riddere skal kæmpe om Deres gunst.
Måske følger han det op med at forsvinde.
30 år som dronning, 26 da hun tiltrådte. Hun er altså...
Forbløffende ung.
Ikke lige så forbløffende ung som jarlen af Essex, far.
Et stjerneskud. Lær at leve med ham.
- Hvilke talenter er det nu, han har? - Han har vistnok udtryksfulde øjne.
Efter faderens død sørgede jeg for ham.
Men jeg kender ham ikke.
Jeg, sir Eglantine af Grange -
- beder Dem afstå fra at være vores strålende dronnings forkæmper.
Jeg elsker dronningen mere end De.
Træd til side, for jeg er sir Greatheart -
- ridderstandens skønneste ridder.
Sir Walter Raleighs ridderkarakter bygger tydeligvis ikke på hans egen.
Rolig!
Walsinghams datter lader til at være forgabt i jarlen.
I dag er det Walter, der vinder vores gunst.
- Min hædersbevisning, sir Walter. - Deres Majestæt.
Jeg ser, at også narre må hædres.
For det kræver jeg en undskyldning, min herre.
- Skal jeg...? - Nej, hunde skal have blod.
Lady Frances Walsingham har en meget smuk kjole på.
Man skulle tro, at sir Francis' datter ønsker at vække opmærksomhed.
Lady Frances Walsinghams hof... Vi burde synge hymner til hendes ære.
Vi skal se jarlen af Essex udøve sin yndlingsbeskæftigelse. At dræbe.
Frances, De går med mig.
Godt, Essex!
De ser bleg ud, Francis.
God parering!
Er der noget galt?
Hvem holder De med, sir Walter eller Essex?
Parade!
- Synes De om duellering? - Det er forbudt.
Som så meget andet.
Godt gjort, min herre! Giv denne "Greatheart" en lektie!
- De tager ikke mit parti. - Nej, De må holdes i skak.
Mænd som Dem skal tøjles, som jarlen af Leicester blev det.
Jeg er altid Deres tjener.
Ja, det tror jeg, at De er.
De er jo såret!
Jeg skal selv forbinde Deres sår.
- Hvis jeg har fornærmet Dem... - Jeg har altid syntes om tabere.
Hent forbindinger, Frances. Løb, pigebarn!
- Det er jarlen af Leicesters gemakker. - Ja, det er Deres nu.
- Synes De om gaven, hans værelser? - I høj grad.
Ja, jarlen af Leicester havde udsøgt smag.
Det er kostbart møbleret. De kan lide dyre ting og har kun gæld.
Gå bare ind, det er Deres nu.
- Alt, hvad jeg har, er Deres. - Lad os lade, som om det er Deres.
Det gør det mere spændende at træde over tærsklen.
De kigger på min ankel, Essex.
Deres Majestæt har en meget velformet ankel. Og en perfekt figur.
En taknemmelig nation gnaver i mine indvolde.
Anne.
Sid ned. Vi må se på Deres sår.
Vi behøver ikke Dem, dr. Lopez.
De ligner en uartig skoleknægt.
Hvorfor skulle De ikke synes om pigen? Det kan jeg se, at De gør.
- Hun er intet... - Ved siden af mig. Det ved jeg.
- De er meget venlig. - Jeg kan være endnu mere venlig.
- De ved, at min kærlighed... - Ikke bare er et behov for min gunst.
Hvordan kan jeg vide det?
Muligvis...
De virker ærlig.
Store ting afhænger et kys, Robin, når regenter er indblandede.
Men De må hellere kysse mig igen.
Lad os høre om Deres påtænkte ekspedition.
Det er ikke just vores ekspedition.
Læg ikke afstand fra min utilfredshed, før De ved, om jeg er utilfreds.
Det kan være et udmærket forslag. Hvad ved jeg?
Francis?
Portugal er besat af Spanien.
Eksilkonge don Antonio står derfor på vores side mod spanierne.
Inden de kommer sig over tabet af armadaen...
Skal vi sætte vores ven, don Antonio, på Portugals trone.
Sende en militær ekspedition?
God idé. Det kan give os Portugal og kontrol over handelen med Amerika.
Deres Majestæt kan læse sine rådgiveres tanker.
Det er ikke så svært, når De bruger al Deres tid på at prøve at læse mine.
Jeg samtykker. Sig ikke noget til jarlen af Essex.
Han må under ingen omstændigheder tage af sted.
Hvad bliver det mon?
Seks igen!
De spiller vist med falske terninger.
Regenter snyder ikke, de ændrer bare reglerne efter behov.
De taber for meget, og De har endda så lidt at miste.
Vi spiller et nyt spil.
Det hedder Essex' dårskab.
Jeg tager alle kortene, og De skal tage dem fra mig.
- Hvordan? - Om nødvendigt med vold.
Men ikke for megen vold. Hvis De vinder, er det forræderi.
Der er ingen morskab i et sådant spil.
Så skal vi ikke spille det.
Stå der.
Sådan.
Deres Majestæt?
Jeg ved, at det er tidligt, men vi må tale sammen.
I enrum.
Statsanliggender.
Deres nåde.
- Venter De på Hendes Majestæt? - Jeg venter på min far.
Jeg håber, han taler min sag.
De har vel ikke syndet, sir Robert? De har altid været en god dreng.
Det var jeg tvunget til i kraft af min stilling.
Sig mig...
Da jeg var Deres fars myndling, og vi voksede op hos lord Burghley...
Var jeg så...?
Lkke noget.
Han ønsker, at jeg skal får plads i rådet.
Der kan man bare se. Vi er ved at komme frem i verden.
- Jeg har arbejdet for det. - Ja, det har De.
Robert, du har fået din plads.
Hvem der bare havde en far.
Ja...
- Hvad siger du så? - Tak, far.
"Lykkelig var den, som kunne besegle sin skæbne i en urørt ørken -"
"- hvor han afsondret fra alle, fra kærlighed og had af verdslig slags -"
"- kunne sove trygt og vågne for at prise Gud."
Hvordan kan jeg læse, når De ser sådan på mig?
- Hvordan ser jeg på Dem? - Som om De overvejer at spise mig.
Hvad ønsker De af mig?
At De må eje det, De ønsker mest.
Så ønsker De mig lykke.
For at opnå lykke må jeg afstå mit kongerige.
- Og hvem ville så have mig? - Det ville jeg, Bess.
De siger aldrig, hvad De føler for mig.
De ved, hvad jeg føler.
Hvordan ved jeg, hvad De virkelig føler?
- Jeg elsker Dem. - Der var det igen. Gør det det sandt?
En ekspedition skal sendes til Lissabon.
Hvilken ekspedition?
De burde slet ikke kende til den. De må ikke tage med!
Jeg er fallit. Jeg må tage med! Min ejendom vil blive solgt.
De lover meget, men...
Jeg kan tjene på ekspeditionen. Der er spanske skibe fyldt med guld.
Vil De have en forkælet dreng eller en mand?
Vær tålmodig. Skatten på søde vine...
Robin, jeg forbyder Dem det! Nu lukker vi vores munde.
Ikke mere snak!
De drikker for meget.
Sød vin.
De er så god mod mig.
Sov. Lig der.
Lig der til i morgen.
Sov.
Det, jeg ikke må sige...
...er, at jeg elsker Dem!
Jo mere jeg giver slip på Dem, desto mere behøver jeg Dem.
Det går ikke over, hvor meget jeg end befaler det.
Tror De, at dronningen regerer over sine følelser?
Nej, hun er en kærlighedens nar.
En håbløs nar!
Lissabon?
- Frances! Anne! Hvor er han? - Hvem?
Essex, dumme pigebarn! Hvordan kunne De lade det ske?!
Kald på staldmesteren!
Jarlen af Essex må under ingen omstændigheder ride ud!
Skynd jer! Ellers lader jeg Dem hænge!
- Den franske ambassadør... - Kan vente!
Hvad skal jeg sige?
Sig, at dronningen leder efter jarlen af Essex!
Jarlen er allerede taget af sted.
Han red mod Falmouth i nat og er på vej til Lissabon.
Er på vej...?
- Sagde De...? På vej? - Havde vi vidst det, ville vi have...
Jeg er ligeglad med, hvad De ville have gjort!
Forræderiske hund!
Jeg sender Dem i galgen alle til hobe! De lod ham slippe væk...
Regenters ynkværdige tilstand...
...ligger blottet for hele verden.
Et ord om dette, og De vil dø!
Er det forstået?
Nuvel. Der er arbejde, der venter.
"Jarlen vadede i land iklædt rustning og angreb fjenden som den første."
"Han red på egen hånd til Lissabons porte -"
"- hvor han stødte sin lanse i træet -"
"- og udfordrede enhver til duel, som betvivlede Deres visdom og skønhed."
- Var der nogen, som stod frem? - Næppe, Deres Majestæt.
Nej, selv en samtale med jarlen af Essex kan være foruroligende.
Det var ikke afgørende. Jarlens indsats må bifaldes -
- som en fordelagtig bedrift, men man opnåede ikke noget vigtigt.
Lissabon blev ikke indtaget.
Så sandt.
Han undskylder sin ulydighed og lover at være hjemme endnu i denne måned.
Vi har tilgivet ham. Han er os kær. Og åbenbart tapper!
Tapper nok til at trodse Deres Majestæt.
Tapre unge mænd skal opmuntres, pygmæ!
Velkommen til rådet, min dreng.
Det glæder os at hylde jarlen af Essex ved hans hjemkomst fra Portugal!
Dens finale var herlig og intet passer bedre til den end velkomsten af Essex!
Vores friheds forkæmper, vores enestående dreng!
Robin!
Det er en stor og offentlig dag, Deres Majestæt.
Må en undersåt kaste sig i dronningens arme?
I enrum kan man opmuntres til det.
- Så er jeg tilgivet? - Når De er her, er alt tilgivet.
Se på mig, Robin.
Også Frances, se på mig.
Velkommen hjem, Deres nåde.
Luk døren, Robin.
Synes De, at jeg er gammel?
- Spar mig for Deres "kun regnet i år". - Jeg synes ikke, De er gammel.
- De virker oprigtig. - Hvad skal jeg gøre for at bevise det?
Hvad tror De, at De skal gøre?
Fortsæt bare.
Jeg har lovet Dem meget. De skal få...
Skatten på søde vine. Ti procent på hvert solgt fad er Deres, en formue.
De bliver rig, Robin. De behøver ikke at drage i krig!
Middag.
Jeg tænkte på Dem hver dag, og nu skal jeg bevise mit værd igen.
- Damerne synes om at se på Dem. - Jeg tager mig ikke betalt for synet.
Blå øjne, hvorfor så alvorlig?
Jeg tænker en del på statsanliggender. Hvis jeg havde et embede...
Hvilket embede, Robin?
En plads i rigsrådet.
Deres Majestæt.
Hvad nu, dr. Lopez? Vi skal spise.
Jeg kommer med Deres mikstur. Som sædvanlig.
- Har Deres Majestæt det godt? - Det er vel Deres opgave at afgøre?
Vi har tænkt os at overleve vores livlæge.
Statsanliggender kræver, at man er både ærlig og imødekommende.
- Er De imødekommende? - Det kan jeg være.
Min forstand er lige så god som de to Cecils. Jeg kunne tjene Dem!
- De skal få Deres plads i rådet. - Bess...!
- Sådan en dreng... - Jeg skal gøre Dem stolt.
Jarlen af Essex har fået en plads i rådet.
Rådet? Hun kan ikke nægte ham noget.
Han synes interesseret i min datter. Måske bliver dronningen træt af det.
Hvorfor skulle jarlen overveje at gifte sig med Deres datter -
- når han tror, han kan ægte dronningen?
Dronningen gifter sig aldrig med ham. End ikke jarlen ville drømme om det.
Stiger en undersåt sådan i graderne, vil der flyde mere blod end i 40 år.
De spørger, hvorfor vi beder Dem om penge.
Som enhver hustru, der må bede sin mand, hader jeg det.
Men vi må have statstilskud. Og hvad er det til?
Vi planlægger ikke krig.
Det er tidligere tiders krige og fejlslagen høst -
- som tærer på England.
Ikke at krig nogensinde forsvinder. Det gør spanierne heller ikke.
Vil kronens krav om penge nogensinde forsvinde?
Tiden er magtens fjende.
Og vores aldrende kongedømme -
- slider på de rigdomme og den styrke, vi som tjener hende besidder.
Og når ansvarets åg tynger os...
- Tag Dem af dronningen! - Vagt!
Mine damer!
Til side!
Giv hende lidt luft. Lad damerne klare det her.
Før hende til gemakkerne.
Luk dørene.
Dr. Lopez!
Er min ånde nu frisk som Azorerne?
Friskere.
Jeg forstår det ikke. Jeg har det udmærket.
Benene lader til at fungere.
- Jeg vælger selv, hvornår jeg skal dø. - Der er dem, der vil vælge for Dem.
Hvem?
Mistænker man gift?
- Spanierne. - Det kan vi ikke sige.
Med sikkerhed.
Min herre...
Francis Bacon. Jeg er ulykkeligvis lord Burghleys nevø.
- Er det en ulykke? - Han tilbyder mig ikke noget arbejde.
Det er det rette sted at søge arbejde. Dronningen er her.
Stoler hun på dem, hun burde stole på, eller lytter hun kun til min onkel?
Så sandt, Francis. Jeg sidder i rådet, men ingen lytter til mig.
Deres onkel slesker godt, ikke sandt?
Det er krævende at stige i graderne.
Men uværdighed kan gøre mænd værdige.
Han smigrer hende kun, sir Francis.
Komplimenter synes ikke at gavne hverken min eller Deres karriere.
Jeg skrev et digt, hvor jeg smigrede dronningen for hendes barm, på latin.
- Jeg har stadig ingen stilling. - Vi ignoreres.
Og der tales om sammensværgelser.
Mistanker er som flagermus. De flyver altid i skumringen.
Jeg har spioner, som arbejder for mig.
Ikke helt så mange som Walsingham, men de fortæller mig ting og sager.
Ting, som kan få Dem til at stige i Hendes Majestæts agtelse.
De ved, hvem der har konspireret mod hendes liv.
Lad os gå videre til spørgsmålet om posten som kronjurist.
Jeg tøver med at fremlægge mine anbefalinger, men tiden er nu inde...
Deres Majestæt, jeg har afsløret en sammensværgelse.
Herhjemme, mod Deres person.
Jeg har anholdt Deres livlæge, dr. Lopez.
Der er desværre ingen tvivl om, at han er en forræder i spansk sold.
- Jeg er uskyldig. - Hvad er det for noget dårskab?
Det er ikke dårskab, min herre. Beviserne findes i disse papirer.
Lægens kollegaer har skriftligt tilstået -
- at Deres ildebefindende for to uger sedan skyldtes forgiftning.
- Det må være Hans nådes spøg. - Dr. Lopez er tro mod Dem og kronen.
- Deres Majestæt... - De har handlet overilet!
- Se på beviserne. - Deres Majestæt, det her er absurd.
Hvem skal jeg tro på?
Tilståelserne virker ægte.
- Hans nåde er overbevist om det. - Ja, men hvilke andre beviser er der?
- Er yderligere beviser nødvendige? - Det er en alvorlig sag. Jeg må...
Kan vi ikke slippe for disse tvister?!
Hvordan skal jeg handle, når alle kommer med partsindlæg?
Vi har bestemt os.
Hans nåde handler med omtanke for vores sikkerhed.
Før ham væk.
Deres Majestæt, jeg er Deres tro tjener!
Jeg er Deres tro tjener!
Jeg er en trofast undersåt! Et offer for komplotter -
- og sammensværgelser af herrer i høje stillinger!
- Jødesvin! - Jeg er kristen!
Så er jeg jøde, og det er min talar.
Det her er opdigtet af jarlen af Essex og hans venner!
Hæng ham!
Han har anklaget mig for egen vindings skyld og for egen...
Spræt ham op!
Lord Southampton siger, at vi må give Francis noget.
Alt for venligt.
En sjælden triumf for Essex' drenge! Hendes Majestæt smiler til mig igen.
Jeg forlanger en titel: "Beskytter af doublet, pibekrave og hoser."
Men hvad med Francis, Southampton? "Kommandant for Cinque Ports"?
"Intendant for Hendes Majestæts pager"?
Robin, hvor ser De stilig ud i dag.
Deres Majestæt, jeg vil gøre indtryk på alle med min værdige beklædning.
Bacon, de, der hylder min barm, selv på latin, kan ses som uforskammet.
Han lader til at være glad for unge mænd.
Det er ikke så sært, at han repræsenterer Middlesex.
Det er ingen muligheder for at slutte fred med Spanien.
De vil ikke have med kættere at gøre.
De ånder krig, slagteri og blod, Deres nåde.
"Mordere og bedragere får end ikke halvdelen af deres dage."
For Guds skyld, lad drengen være! Har han fornærmet Dem så meget?
Vores nye rekrut siger i det mindste sin mening.
Tak for Deres støtte.
Jeg beder om undskyld.
Måske er vi berørt af nye beviser, der er kommet for dagen om dr. Lopez.
Det lader til, at tilståelserne er fremkommet under tortur.
- Og hvad så? - På pinebænken siger man så meget.
De eneste beviser mod lægen -
- er disse højst tvivlsomme tilståelser.
Passer det?
Ja, jeg pinte hans medarbejdere, og de afslørede lægens planer.
Gå.
Gå nu!
Som Deres Majestæt ønsker.
Jarlen af Essex bliver her.
Jeg har fornærmet Dem.
Det var et menneskes liv, Robin!
- Spiller vi kort eller fører politik? - Jeg forsøgte bare at tjene Dem.
De handler hovedløst, det er ikke at tjene!
Vi vil give hans enke oprejsning.
De kan gå.
Hvis tanke forhindrer handling, vil jeg aldrig tænke mere.
Jeg vil handle for Dem og Dem alene!
Hvis De er i fare, er jeg ved Deres side.
Og skulle en politiker sige Dem imod, så er jeg der som Deres forkæmper.
Hvis jeg har fornærmet Dem, så bønfalder jeg om tilgivelse.
Uden den er jeg intet, Bess.
Det er nok...
De er tilgivet.
Må jeg tage spørgsmålet op om posten som kronjurist?
- Er ikke det rådets sag, Deres nåde? - Jeg vil foreslå Francis Bacon.
Hvordan kan De bilde Dem ind -
- at jeg ville bifalde en sådan begæring?
Hvad skal jeg stille op med Dem? Hvad skal jeg stille op?
Deres Majestæt spiller med stor vellyd.
- Kommer De med noder, pygmæ? - Gid det var så vel.
Det er en pamflet, som foreslår, at jarlen af Essex bliver tronfølger.
- Den er temmelig velskrevet. - Hvilken uforskammethed!
- Fint papir, flot indbundet. - Udgiveren må være velhavende.
Send bud efter jarlen af Essex. De kan ikke lide ham, pygmæ!
Jeg har stor agtelse for hans gode egenskaber.
Selv om disse ikke altid er så fremtrædende, som de burde være.
Fortsæt, pygmæ.
Deres Majestæts forståelige forkærlighed -
- for hans entusiasme og tapperhed i Deres tjeneste -
- kan skabe et klima i rådet, som ikke altid...
Jeg forkæler ham for meget.
Han er en køn dreng.
Han er sikkert ikke klar over denne dårskab.
Det gør mig ondt, at De tror, at jeg står bag denne ondsindede pamflet.
De har altså ingen planer i den retning?
Ville jeg så være så tåbelig at sætte dem på tryk?
De er tåbelig nok til at gøre hvad som helst.
Men måske ikke dette.
Men De må forstå, at der spekuleres omkring os, sladres.
Jalousi og splittelse i rådet, og min svaghed for Dem kan være årsagen.
Glem ikke, at regeringsmagten er min pligt.
Og dog svulmer mit hjerte, når jeg træder ind i et rum, og De er der.
Disse arme følelser klager deres nød!
- Jeg hører dem, Bess. - Jeg lader dem aldrig se det.
Men jeg begynder at blive gammel, ligesom dem, der længe har tjent mig.
Kom her.
- Deres Majestæt... - Sir Francis.
Et vigtigt ærinde.
Lad os være alene, Robin.
Det var måske bedre, hvis Hans nåde blev, da sagen angår ham.
Min datter Frances er gravid med jarlen af Essex' barn.
Jeg vil vide, hvad hans hensigter er.
Er hun...?
De svigefulde skurk!
Skurk!
- Jarlen vil åbenbart undskylde. - Ja, sandelig.
Han sørger over tabet af vores gunst.
Og som ventet er undskyldningen af større proportioner end forseelsen.
Han ser godt ud som død, ikke sandt?
Ingen af os undgår den.
Francis, vi har hørt, at De ikke er rask.
Man tror ikke, at jeg lever året ud.
- Det er ikke muligt! - Jo, desværre.
Vi må se på det, som kommer efter.
Kong Jakob af Skotland.
Skal det diskuteres?
Jeg tror, at vi har slidt jer op.
Jeg har viet mit liv til protestantismen og det med glæde.
Det lykkelige par!
Hvorfor så dystre miner?
- Vi søgte ikke... - At blive lykkelige.
Lykkelige? Hendes far har spurgt om Deres hensigter.
De skal gifte Dem med hende, og De skal blive lykkelig.
Alle skal gifte sig, har jeg fået at vide.
Men det var aldrig aktuelt, når det gjaldt De og jeg, vel?
- Min kærlighed til Deres Majestæt... - Men ægteskab kom aldrig på tale.
Tænkte De Dem at blive konge?
- Gjorde De? - Jeg søgte Deres kærlighed.
Dronningen har mange bejlere, men ingen lyst til at lege hustru.
Så hvad er mere tilfredsstillende end dette... arrangement?
Og De, Frances...
Vil De have, at Deres mand skal være genstand for regentens kærlighed?
Det er mit højeste ønske, Deres Majestæt.
De må gå, Frances.
Savner De ord, min herre?
De behøver ingen ord.
Deres Majestæt kender mit hjertes hemmeligheder.
Det gør jeg pokkermig ikke!
Men De må åbenbart gifte Dem.
Kønne, kønne...
...dreng.
Vi har hørt, at visse personer ved hoffet kan have skrevet breve til...
Kong Jakob af Skotland.
Vi må have smuglyttet ved den samme dør.
Alene tanken om ham som min tronfølger er absurd.
Hvis en tåbe offentliggør ideen -
- vil et antal andre tåber søge at iværksætte den snarest muligt.
Erstat den gamle kone med den savlende idiot.
Begge beskrivelserne er lidt hårde.
Vi er blevet mindre tolerante, pygmæ. Vi er for meget alene.
- Walsingham er død. - Ja.
Jeg syntes selvfølgelig ikke særligt om ham, men...
Men?
Foreløbig kan De og Deres far udfylde hans forpligtelser.
Jeg aflaster gerne Deres Majestæt for nogle af regeringens tunge byrder.
Det siges, at De er lykkeligt gift.
Min hustru er mig en velsignelse.
Hun ser ud over...
Så er der endnu håb for verden.
- Hvem er det? - Deres Majestæt?
Hvem har skrevet brevene?
- Jeg vil ikke... - Anklage nogen for forræderi?
En adelsmand?
Med store drømme?
Jeg er en stor beundrer af det engelske aristokrati -
- men en del af dem stræber så højt.
Ligesom lkaros kan de komme for tæt på Deres Majestæts lysende gunst -
- og brænde deres vinger.
Det er svært at tro, at det væsen med hatten er kongen af Skotland.
- Ingen må vide det her. Forstår De? - Vi forstår hinanden udmærket.
Mit eneste ønske, ud over Deres venlighed og en højere apanage -
- er en udtalelse om min klare ret til at efterfølge Dem på Englands trone.
Klare ret?
- Klare ret... - De skriver, De ikke vil hindre mig.
Jeg beder Dem være mindre venlig over for Deres katolske adel -
- og ikke gøre tilnærmelser til adelen ved vores hof.
Tilnærmelser? Jeg ved meget lidt om Deres hof.
De må lære mere om det, hvis De drømmer om at lede det.
Vor adels berømmelse er nået så langt som til... Skotland, vil jeg tro.
Vort arme land ligger så afsides.
Vi går tidligt i seng og fører få begavede samtaler.
Taler man ikke om jarlen af Essex?
Jeg har selvfølgelig hørt hans navn. Det siges, at han er en meget...
...stilig knægt. Jeg har hørt mange historier om Londons stilige knægte.
- Deres Majestæt! - En budbringer just derfra.
Sig mig, hvordan føles det at have en kvinde som regent?
Jeg har det godt med det.
- Hun ældes. - Det gør vi alle.
Og jarlen af Essex?
Mig var han altid venlig imod.
Når jeg bliver konge, skal jeg omgive mig med stilige unge mænd.
Vi skal bruge kvinder, som hunde gør med tæver.
For vores behag, og deres vinding.
Hun bad ham sikkert komme for at kunne betragte os. Tag Dem i agt.
Jeg sværger, at jeg ikke har skrevet breve til kong Jakob af Skotland.
Så De tænker aldrig på tronfølgen?
Hvorfor stoler De ikke længere på mig?
- Hvem er kommet imellem os? - Resten af verden, dumme dreng!
Hvis jeg nogensinde talte om tronfølgen -
- og Gud forbyde, at den dag kommer, hvor De ikke længere leder England -
- så har jeg sagt det rent ud, til forskel fra visse andre.
Mod slutningen var Leicester og jeg venner.
Jeg vil gerne have Dem som nær ven.
Når kærlighed forvandles til velvilje, vil jeg ikke vide af den.
Hvis De søger et liv inden for politik, må De lære at blive politiker.
Samme navn.
Men ikke samme...
Jeg holdt meget af jarlen af Leicester.
Og ligesom han holder De af krig, og da De vil udkæmpe mine slag -
- udnævner vi Dem til hærfører.
Spanierne har angrebet Calais. Vi vil svare igen ved at indtage Cádiz.
Bess...!
Sikke en dreng han stadig er. Sikke en dreng!
Den højeste post i Hans nådes karriere.
De er ikke i tvivl?
Han sejler til Cádiz i morgen. Lad os håbe, at Filips armada er uforberedt.
Gud velsigne Hendes Majestæt! Forbandet være kongen af Spanien!
- Gud bevare dronningen! - Dronningen! Dronningen!
Det her er nok enden på fredsforhandlingerne.
- Lad os håbe, at Hans nåde sejrer. - Det mener De ikke, pygmæ.
- Hvad drengen mener er... - Jeg ved aldrig, hvad De mener.
Men jeg har regeret for længe til at blive narret. England er splittet.
De håber kun, at vores venner fejler.
Nu har vi vinket nok. Lad os gå ind.
Vi udnævner denne dag til helligdag -
- i anledning af den store sejr i Cádiz, vundet af jarlen af Essex.
Intet skulle give et sandere billede af helvede end slaget ved Cádiz.
Og vores egen jarl af Essex kæmpede meget tappert!
Prædiken falder ikke i Hendes Majestæts smag.
Hun tåler ikke komplimenter, som ikke er rettet mod hende.
Kan De se? Jeg er i fare for at overskygge majestæten.
Deres nåde, jeg beder De være forsigtig.
Man skulle tro, at jarlen besejrede Cádiz på egen hånd.
Hans nåde vil have krig, men krig har sin pris, så folket lider.
- Vi har fået dårligt nyt fra Irland. - Endnu et land med krig i vente.
- Taler De irsk, pygmæ? - Nej, Deres Majestæt.
- Vil De være guvernør i Irland? - Nej, Deres Majestæt.
Vi kan måske sende jarlen af Essex.
- Hans nåde må spise med os i aften. - Hvis folket tillader. De haler i mig.
Folket behøver Dem!
Ærkebiskoppen beordrede, at sejren skulle fejres rundt om riget.
Hvorfor begrænsede De det til London? Folkets kærlighed er stærk.
De...
De har ikke kysset mig endnu.
- Jeg vovede ikke... - Vovede. Vovede!
Sådan.
Overrasker det Dem, at en gammel kvinde har så kødelige lyster?
De er ikke gammel.
Måske ikke, måske ikke.
De ved, hvad jeg stadig føler for Dem.
Det gør jeg måske.
Ja, selvfølgelig gør jeg det. Jeg er bare...
Jeg savner ungdommens vished. Jeg sætter spørgsmål ved alt.
Og hvordan er livet som gift?
De burde tage det alvorligt. Ægteskabet er dyrebart og alvorligt.
Er det derfor, De aldrig er blevet gift?
Jeg troede ikke, at De regnede med, at kvinder var konsekvente.
Troede De, jeg ville være taknemlig for 50.000 for evigt mistede pund?
Smykkerne De havde med hjem er forsvundet, stjålet eller ranet!
Vil De være guvernør i Irland, Robin?
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Det kan jeg se.
Ingen vil være guvernør i Irland.
Er det ikke besynderligt, som tiden medfører forandringer?
Engang spadserede vi i haven og gav hinanden komplimenter.
Vi sagde de sødeste ting.
Og nu taler jeg kun om krig i Irland, og De taler kun om Dem selv.
Det, jeg tror, at De skal gøre nu, er at gå.
Ja, naturligvis.
Hvem skal så have til opgave at styre irerne?
Irerne selv synes ikke at ville det.
Klimaet lader til at være mildt, og jeg har hørt lovord om whiskyen.
Vær ikke så generte, mine herrer.
Der bliver måske intet åbent oprør. Det sker måske i stilhed.
Det regner ikke altid der.
De er ikke vilde, i det mindste ikke alle sammen.
- Hvorfor kigger De alle ned i bordet? - Efter min mening...
Lord Burghleys søn ville være en strålende guvernør.
Virkelig?
Hans statsmandsevner, hans veltalenhed og hans flid...
Nu spøger De, Robin.
Nej, slet ikke.
Det mener jeg nu nok.
Jeg mener, at jeg ikke gør det.
Forkælede unge! Jeg har fået nok af Deres frækhed!
Rør mig ikke!
Jeg finder mig ikke i den slags fornærmelser fra nogen!
- De taler til dronningen! - Selv Deres far havde ikke gjort det!
- Ved De, hvad De gør? - Ja, det ved jeg, gamling!
Vover De at drage min autoritet i tvivl?
Kan regenter ikke fejle?
Kan undersåtter ej behandles forkert? Er en jordisk magt uendelig?
Undskyld mig, men jeg kan aldrig gå ind for de principper.
Så er det svært at forstå, hvorfor De forbliver ved hoffet.
Jeg tror, at vi har fundet den rette mand til Irland.
Han vil unægtelig passe godt ind.
Når han nægtes vores gunst længe nok, føjer han sig snart.
Mine hunde bærer mine halsbånd. Det skal ingen her ved bordet glemme.
Med undtagelse af lord Burghley.
Han har strenge ordrer til at få det bedre.
De er ikke rask, gamle ven.
Deres stakkels hænder, udslidte af alt det skriveri.
Skriveri og gigt, mine nærmeste venner.
Deres bror er meget tynget. Det er vi alle.
Dette var ingen almindelig begravelse.
Hele verden sørger over Deres far.
Jeg ser, at jarlen af Essex endelig viser sig.
Min tavshed kan gøre meget.
Han var min fars myndling. Vi voksede op sammen.
Hvordan var han som dreng?
Yndefuld. En sportsmand.
Elsket af alle.
Og grusom mod Dem.
Som kun drenge kan være det, når ingen ser det.
Jeg var hans tidsfordriv.
Vend Dem om, vis Deres ansigt.
Tårer, Robin, tårer... Hvem mon De fælder dem for?
Jeg ved, at De holdt af lord Burghley. Han var god mod mig som myndling.
- Det er længe siden. - Jeg vil tjene Dem!
Men De vil gerne gøre ærefulde ting i min tjeneste.
Jeg kan tilbyde Dem stor ære. Der er åbent oprør i Irland.
Ud over guvernørposten tilbyder jeg en hær til at slå irerne ned med.
De viser mig tiltro.
Det er umuligt at herske, hvis vi ikke stoler på dem, vi leder.
Der findes dem, som råder mig til ikke at stole på Dem.
Jeg ved, at De en dag kan komme en hårsbred fra at forråde mig.
De vil komme så tæt på forræderi som en slange er på jorden.
Men De vil aldrig forråde Deres land.
Deres land er ingen anden end mig -
- og De har elsket mig som mænd elsker kvinder, blindt og hovedløst -
- uden tanke på følgerne.
De er min, stakkels dreng.
De er min helt alene.
Rejs Dem.
De kan tage til Irland på vores vegne.
Jeg har altid elsket Dem, Robin.
Tag denne ring som bevis på det.
Tak, mine herrer.
Hr. Sekretær...
- Er der intet nyt fra Irland? - Meget lidt.
- Jarlen har været der i seks måneder. - Det ved vi. Og?
- Han har op imod 16.000 mand. - Ja?
- Han har... - Hvad?
Han har adlet mange af sine tilhængere.
Og dog synes han uvillig til at møde jarlen af Tyrone i kamp.
Hvad tænker han på? Hvorfor går han ikke ind i Ulster, som vi har befalet?
Vi har hørt, at soldater er syge, og vi er urolige for ham.
Men hvorfor ryster han ikke modstandens grene nu?
Vi tror, at jarlen af Tyrone venter forstærkning fra Spanien.
Hvad er Essex' intentioner? Hvad har han hæren til, pygmæ?
Er han...?
Jeg spørger med bævende hjerte.
Er han stadig loyal over for os?
Det kan man ikke vide.
- Lad mig komme forbi! - Deres nåde!
Det er Essex!
Hvor er dronningen?
Bess? Bess!
Bess...
- Hvad er der i vejen? - Jeg har redet hele natten!
Jeg ved, at De var vred på mig.
Tyrone er ingen tåbe. De nægtede at slås.
De kom tilbage og dræbte mænd, mens de sov!
De er hos mig nu. Sid ned.
Sid ned.
Hvil Dem.
Jeg har indgået våbenhvile med jarlen af Tyrone.
Stakkels dreng.
De må fortælle alt, men hvil Dem først.
Ikke når De er offer for falsk rådgivning.
Cecil modarbejder mig, og De lytter til ham. Han modarbejder os.
Han skriver til kong Jakob, indynder sig hos Deres tronfølger.
Tænk ikke på sekretæren, tænk ikke på pygmæen.
Forstår De? Forstår De, at jeg ikke havde noget valg?
De må sove, så taler vi senere. Sov.
- Elsker De mig? - Naturligvis.
Dorothy, se efter jarlen.
Lad mig hjælpe Dem.
Deres Majestæt...
- Deres Majestæt... - Jarlen har svigtet sin post.
Han har indgået en våbenhvile med Tyrone på eget initiativ.
Hvor mange mænd har han med? Så er hæren stadig i Irland?
At han kunne gøre det mod mig! Jeg, som skænkede ham min gunst.
- Kald ham ind til os, når han vågner. - Må jeg gå, når han kommer?
Nej, bliv og se på Deres lille ven. Vi får at se, hvem der er loyale.
Cecil...
Endnu engang tak, min kære.
Hvisker De til Deres frue, pygmæ? Folk kan tro, at De har hemmeligheder.
Jeg havde ikke ventet så mange til mødet.
Nogle gange er det tilrådeligt at have vidner til konversationer.
- Hvorfor så kold? - Jarlen af Essex står anklaget for:
Han har trodset Hendes Majestæt og er vendt tilbage til England.
Vent lige et øjeblik.
Er det her en rettergang?
Har jeg gjort noget, som har fornærmet Deres Majestæt?
De kom uanmeldt ind i mit kammer.
De har forladt Deres post uden sejre og uden at have skabt ro i Irland.
De har talt med forræderen Tyrone, hvis underkastelse eller død vi kræver!
De har taget Dem friheder med vores person og rakt efter regentens scepter!
Det tjener Dem ikke til ære.
Jeg søger kun Deres hjælp og støtte som tak for mine tjenester for Dem.
Før ham til Essex House.
Jarlen skal holdes fængslet der, så længe vi behager.
Bess...
De sagde, at De elskede mig!
Jeg har altid elsket og bistået Dem, men jeg kan ikke længere kende Dem.
Kærligheden forandres, når den forandring finder.
- De sagde, at... - Jeg sagde nok mere, end jeg burde.
Men tungens disciplin er ikke en videnskab, De nogensinde har lært.
Det overrasker mig at se Dem her, Francis.
Vejen til høje embeder går ad vindeltrapper.
Før ham bort!
Hvad skal vi nu stille op med jarlen?
Hvad i himlens navn skal vi stille op med ham nu?
Er hæren loyal over for os?
Jarlens mand Mountjoy styrer hæren, men han er stadig i Irland.
Men jarlen har mægtige venner her.
Ulykkeligvis for ham omfatter de ikke længere De og jeg.
Så...
...kan vi gå videre med en rettergang?
Foreløbig gør vi ingenting. Vi venter. Vi må behandle ham godt.
Mindsk vagtstyrken.
Hvor loyal er han?
Som De ønsker.
Min kære Frances!
- Sørger De over Deres mands ry? - Jeg bærer Deres farver.
De har altid været god.
Som jeg elsker ham, ønsker jeg, at han elsker Dem.
- Hvordan har jarlen det? - Ikke godt.
- Det gør os ondt. - Jeg tror Dem.
Han burde have selskab.
Har han hørt fra Mountjoy i Irland?
- Han har ikke hørt noget for nylig. - Det var trist at høre.
Det er nok ikke godt, han har kontakt med dem, som har militært ansvar.
- Han vil være en loyal undersåt. - Det tror jeg gerne.
Har han hørt fra kong Jakob på det seneste?
De kan tale ligeud. Vi ved, at han har haft kontakt med ham tidligere.
Hvis vi skal forhindre, at han gør skade sig selv, må vi vide det.
De ved, at jeg taler af kærlighed til ham.
Jarlen bærer en sort pose om halsen.
Han tager den aldrig af. Jeg tror, den indeholder breve fra Skotland.
Skotland! Breve fra Skotland! Jeg vidste det!
Han er en forræder!
Mountjoy og hæren hjælper ham ikke, så han venter på kongen af Skotland.
Han kommer til at vente længe på den unge mand.
Hvad ønsker De?
At tvinge ham til at handle. Han er ikke klar, men han handler alligevel.
Han er tåbelig nok.
Send bud til jarlen af Essex. Han skal indfinde sig ved rådet.
- Skal jeg aflevere beskeden? - Nej.
Nej, pygmæ. Send sir Francis Bacon. Han har overtalelsesevner.
Sørg for, at lady Essex bliver her, til det hele overstået.
Nå, lille Bacon.
Og hvad mon De har i sinde, min herre?
- Majestæten kalder Dem til rådet. - Jeg lover at komme.
Men lige nu er jeg aldeles svedig efter at have spillet tennis.
De skal komme straks. Hendes vilkår...
Hendes vilkår?! Hendes vilkår er lige så skæve som hendes legeme!
Jeg beordrer Dem at lægge våbnene og vise dronningen loyalitet.
Men det nægter vi at gøre.
- Spær ham inde, indtil vi er tilbage. - Forræderi, mine herrer! Oprør!
Dronningen har fået forgiftet sit sind af onde rådgivere.
Robert Cecil vil sælge os til Spanien!
Men det bliver over vores lig! Til hoffet!
Blev Lucifer ikke forvist for netop denne synd?
Til hoffet! Til dronningen!
Sir Robert Cecil er en forræder! Hvem hjælper os med at styrte ham?
De sagde, at sheriffen ville hjælpe os.
Han kommer.
Vi må holde sammen. Vi har ikke folket med os.
Til hoffet! Man konspirerer mod mit liv!
- Deres Majestæt. - Sikke en støj.
Er der ballade på Fleet Street?
- Faren er stor. - Stoler De ikke på Deres dronning?
Retfærdighed! Retfærdighed!
Retfærdighed!
- Retfærdighed? - Vi søger ikke strid!
Men vi vil afsætte visse rådgivere, der modarbejder dem, der elsker Dem!
- Retfærdighed! - De søger ikke retfærdighed.
De vil have afgjort, hvem der skal styre riget, De eller jeg.
En ting skal De vide, Essex. Det er mig, der styrer!
Gør det, De skal, sir Thomas.
Giv ild!
Besvar ilden!
Fremad!
Mordere!
Retræte!
- Barrikader dørene! - Hvor er gidslerne?
De må være blevet sluppet fri. Brænd brevene fra kong Jakob. Brænd alt!
Til floden!
Hvad nu?
Alt er tabt.
Vi er dødsens.
Hvad nyt om det utaknemmelige kræ?
Han er taget til fanget.
Jeg sværger ved Gud, at jeg har rene følelser for Hendes Majestæt.
Jeg frygtede for mit liv.
Deres nåde, De minder mig om atheneren -
- som skar sig selv og bagefter råbte: "Mord!"
Var det i selvforsvar, De fængslede mig og dem, dronningen sendte?
Sir Francis -
- som jeg altid har tjent godt og givet min kærlighed gavmildt...
Har De tjent dronningen så trofast?
Har De ikke løjet og foregivet at være min ven og narret hende...
Jeg elskede Dem, så længe De var en hengiven undersåt.
Og jeg har brugt mere tid på at gøre Dem til en god undersåt -
- end på mig selv.
Og nu kryber De i støvet for Robert Cecil.
Og Robert Cecil er i spansk sold!
Deres nåde af Essex...
Forskellen mellem Dem og mig er stor.
Når det gælder vid er De overlegen. Det har De til overflod.
Tak. Vil De bede om undskyld?
Også når det gælder byrd er De bedst. Jeg er ikke adelig, men en gentleman.
Jeg er ingen kriger, men forsvarer mig med uskyld, samvittighed og ærlighed!
De er en ulv i fåreklæder, min herre!
Hr. Sekretær, jeg takker Gud for -
- at De i Deres velklædte tapperhed vil holde tale mod mig i dag.
Hvem siger, at jeg er i spansk sold? Navngiv Deres kilde.
Eller er det et af Deres fantasifostre?
Det er let besvaret. Han står ved siden af mig.
Jarlen af Southampton fortalte, at han vidste det med sikkerhed.
Jeg beklager, Deres nåde...
Sagde De ikke det?
Det gjorde jeg ikke, Deres nåde. Og det ved De godt.
Jeg har aldrig sagt, at sekretæren var i spansk sold.
Så er jeg dødsdømt, Deres nåde.
Og De med mig.
- Skyldige. - Skyldige.
Skyldige.
- Skyldige. - Skyldige.
De er blevet kendt skyldige i forræderi -
- og skal udstå forræderens straf, som er døden.
Nej! Jeg giver mit æresord på, at jeg aldrig ville Hendes Majestæt ondt!
Hvis jeg blevet vildført, undskylder jeg ydmygst. Jeg er ingen forræder!
De ved, at jeg elsker dronningen, det har jeg fortalt Dem!
Så lad det ske, Deres nåder.
Ingen skal tro, at jeg foragter dronningens forbarmelse -
- men jeg vil aldrig krybe for at opnå den.
Så er der spørgsmålet om monopoler.
Som nogle anede, misbrugte jarlen af Essex beskatningen af søde vine.
Dele af parlamentet mener nu, at for meget havner i for få lommer og...
Deres Majestæt?
Dronningen er ikke sikker, så længe jeg lever.
Jeg beder hende om undskyld.
Jeg takker hende for, at hun mildnet dommen for forræderi -
- men jeg sværger pa, at alle dele af min krop er hendes.
De har altid været hendes, og jeg giver hende dem med glæde.
Jeg beder om tilgivelse for mine synder.
Talrige som hårene på mit hoved.
Og i særdeleshed...
...denne sidste...
...denne min store og smitsomme synd...
Oprør...
...mod den, som jeg sværger...
...at jeg elskede af hele mit hjerte.
Fader vor, du som er i himlene.
Helliget vorde dit navn...
Komme dit rige. Ske din vil...
Bøddel, hug til!
Sæt hans skødehund Southampton i Tower.
Ikke mere blod, kære Gud, ikke mere blod.
Jeg skal skåne de andre.
Send mig navnene.
De ved også, hvordan det var at elske ham, tror jeg.
Det tror jeg også.
De kan gå, lille pygmæ.
Jeg mener intet ondt med navnet.
Sådan er min humor.
Ja, Deres Majestæt.
"Hendes vilkår er lige så skæve som hendes legeme."
Meget skal man høre.
De kan gå nu.
Han sendte Dem en ring og disse vers.
Min ungdomstid er blot en knækket gren.
Mit festmåltid er blot et fad af kval.
Min agerjord er blot en grund af sten.
Og alting godt er blot et ydre skal.
Min dag er gået, men ingen sol så jeg komme.
Nu lever jeg, og nu er mit liv omme.
Hvorfor så mange dystre miner? Har folket mistet kærligheden til mig?
Mange i parlamentet er imod de monopoler, De har givet købmændene.
De mener, at kun et fåtal er begunstigede.
Jarlen af Essex blev bevilget skatter, som ikke burde være blevet bevilget.
Monarkernes fjende er den overmægtige undersåt.
Hvis konen her har bevilget gevinster til et fåtal og ikke til de mange -
- så lad os gøre en ende på det. Lad os enes!
Jeg forsikrer Dem for, at ingen regent elsker sine undersåtter mere -
- og ingen kærlighed kan erstatte vores.
Der er intet smykke, nok så kostbart, jeg sætter højere end dette smykke.
Jeg taler om Deres kærlighed.
Thi jeg værdsætter den højere end alle skatter og rigdomme.
Dem kan vi prissætte, men kærlighed og taknemmelighed er os uvurderlige.
Skønt Gud har sat mig højt, er dette min krones skønneste pryd:
At jeg har regeret med Deres kærlighed.
Gud bevare dronningen!
Nå?
Lægerne kan ikke finde nogen årsag, min herre.
Har Deres Majestæt ondt?
- Sidder sygdommen i siden eller...? - Jeg er ikke så syg, som nogle tror.
Giv mig et spejl.
Der var engang en mand...
Mener Deres Majestæt jarlen af Essex?
Mener Deres Majestæt jarlen af Leicester?
Det sværeste at styre er hjertet.
- Rejs mig op. - Deres Majestæt må hvile.
Deres Majestæt, besind Dem.
Lad mig være alene.
Gå.
Hun har stået der i femten timer uden at sige noget.
- Hvornår har hun sidst spist? - For tre uger siden.
Gå De også.
Deres Majestæt?
Nuvel...
De vil have, at jeg lægger mig i seng.
Hvis De i Deres seng så de ting, som jeg ser i min...
...ville De ikke lægge Dem der.
Deres Majestæt, De må...
Må...
Ud, ud!
Den mand...
...hvem han end var...
Hent en præst, pigebarn.
Jeg har til sinds at dø.
SLUT Tekster: Claus Stenhøj www.undertext.com